|
Spravuje: Mirak Počet příspěvků: 7632 |
|
|
|
| 6x01 A Time to Stand
- DS9 tímto sedmiepizodním segmentem bezprecedentně (myšleno samozřejmě ve Star Treku, but still pretty rare in general) přistoupil k moderní serializované formě vyprávění. Předpokládám, že jedinou nevýhodou bude složitější hodnocení jednotlivých epizod, protože průběžně hodnotit vývoj zápletek napříč vícero epizodami je ošidné. Leccos totiž může zpětně působit lépe nebo hůře. Tady ale zatím problém nemám a přišlo mi to snad po všech stránkách parádní. Začátek je pozvolnější a epizoda se přirozeným způsobem snaží zrekapitulovat ty 3 měsíce, které uplynuly od Call to Arms. Long story short, ve válce se Federaci a Klingonům zatím nedaří a jejich spojené flotily už utrpěly obrovské ztráty. V tomhle malinko zapadá ten finální záběr páté sezóny, kdy se Defiant připojí k té obrovské flotile a vypadá to, že se chystají znovu dobýt DS9. Ale chápu, plány se mezi sezónami mění a ultimátně si myslím, že se rozhodli správně. Tohle si opravdu žádalo delší story-arc, než téměř okamžitý návrat ke status quo. Rozdělení na dvě stěžejní linie je myslím super.
- Sisko a posádka Defiantu ze začátku žehrají nad tím, že válečné úsilí proti Dominionu zatím není příliš úspěšné. Chápu, že bylo diváka nutné rychle zasvětit do aktuálního dění, ale stejně jako v mnoha jiných sezónních premiérách mi přišlo, že se trochu moc tlačí na pilu. O'Brien ztrácí nervy, z Bashira je Nostradamus, we get it. Admirál Ross (o kterém zatím netušíme, že se jako první admirál v Treku stane stabilní vedlejší postavou) naštěstí přidělí Siskovi zajímavou misi na zničení hlavních skladovacích prostor ketracelu. Sám o sobě pěkný nápad, který je umocněn chytrým využitím dominionské válečné lodi získané v epizodě The Ship. Moc se mi líbilo, jak si dali záležet na tom, aby ukázali, že dispozice lodí Dominionu jsou vzhledem k osobním potřebám Jem'Hadarů úplně odlišné. Zajímavý byl i střet s USS Centaur (jak na potvoru jim totiž selhaly komunikační systémy). Siskovi se povede misi splnit, ale všechno samozřejmě nejde podle plánu, jejich loď přijde při výbuchu o warp pohon a epizoda končí soft cliffhangerem. Jestli mi něco vadilo, tak mi přišlo úplně mimo, jak z Bashira najednou začali dělat mentata. To, jak na konci jako Dat počítá návrat na základnu Federace s přesností na dny, je opravdu trapné. Tento způsob připomenutí Bashirova eugenického vylepšení je na můj vkus příliš ostentativní.
- Druhá linie je zatím sice poklidnější, ale není o nic méně skvělá. Líbí se mi, že Dominion praktikuje okupaci s lidskou tváří a není to taková ta klasická a často ztvárňovaná vláda železné pěsti. Weyoun zde má spoustu prostoru a je perfektní. Bylo skvělé, jak postupně setřel Damara, Dukata, Kiru a Jakea, ale na Odův požadavek na návrat bajoranských bezpečnostních složek bez zaváhání kývnul. Dukat je samozřejmě také ve svém živlu. Jeho zlověstná povaha se opět naplno projevila ve výborné scéně s Kirou. Moc hezký detail byl ten jeho úvodní zápis do deníku. A ještě jednou musím tvůrce pochválit za to, jak hladký je ten (byť dočasný) přechod z epizodního seriálu na čistě serializované vyprávění. Do epičtějšího pojetí se jim bez problémů povedlo smysluplně zakomponovat nejen všechny hlavní, ale také drtivou většinu všech stávajících vedlejších postav. To prostě není samozřejmost.
5/5
6x02 Rocks and Shoals
- Opět velmi dobré, ale trochu mi vadila ta přílišná podobnost s The Ship. Opravdu, děj na opuštěné planetě nemá žádné zásadní problémy, ale těch shodných prvků s The Ship tam na můj vkus bylo až příliš a narušovalo mi to zážitek ze sledování (zraněný Zakladatel x zraněný Vorta, zraněný Muniz x zraněná Dax, identické lokálie, přestřelky s Jem'Hadary). Ale jinak byla ta situace s nemilosrdně pragmatickým Keevanem určitě zajímavá. Byla to efektivní připomínká toho, že jsou ve válce a Siskovi prostě nezbývalo nic jiného, než přistoupit na Keevanův chladnokrevný plán a zmasakrovat Jem'Hadary, kteří se kvůli nedostatku ketracelu stávali neovladatelnými.
- Epizoda opět těží z dobře promyšlené hierarchie Dominionu. Líbilo se mi, že zde ukázali to tradiční fungování vztahu Vortů a Jem'Hadarů, kdy v zásadě čestní Jem'Hadarové mají v žebříčku hodnot na prvním místě poslušnost (a to i za cenu sebeobětování při plnění nesmyslného a v podstatě sebevražedného rozkazu). Rebelující Jem'Hadarové v Hippocratic Oath nebo To the Death byli super, ale myslím, že tohle defaultní chování už jsme měli vidět mnohem dříve. Vypíchnul bych ještě povedenou scénu s Garakem a Nogem, kdy kvůli událostem z Empok Nor Nog odmítá mít Garaka za zády. Oproti tomu mi opět vadila cringe scéna, kdy si O'Brien stěžuje, že si roztrhl kalhoty a všichni z toho dostanou herecky velmi neupřímný záchvat smíchu. Tohle se DS9 opakovaně nedaří natočit tak, aby to působilo spontánně a přirozeně. Samozřejmě, černým humorem se proti panice bojuje dobře, ale come on. Jinak nehledě na podobnost s The Ship, tahle exteriérová natáčecí lokace je v Treku asi moje neojblíbenější.
- Zápletka na stanici tentokrát proběhla bez Dukata a Weyouna, ale překvapivě to příliš nevadilo. V tom množství skvělých epizod to asi zapadne, ale tohle je sneaky jeden z nezajímavějších momentů Kiry v celém seriálu. Ta její nová denní rutina je výborně natočená a scéna v OPS, ve které jí dojde, že se z ní efektivně stala kolaborantka s Dominionem, je naprosto perfektní. Dilema Kiry, která dobře ví, že aktivní odpor je v dané chvíli odsouzen k neúspěchu, je nesmírně zajímavé téma, kterého se seriály většinou jinak štítí. Zároveň je ale správně, že je její svědomí konfrontováno se sebevraždou vedek Yassim nebo se zcela legitimními dotazy, které jí Jake pokládá během interview.
4,5/5
|
|
|
|
| Telemachus Rhade:
Tak dnes už to tak nevyzní, ale tehdy to tedy bylo něco.
Jinak zajímavé zvraty přinášely i SG-1 a SG Atlantis nebo BSG .) |
|
|
|
| Mirak: Hipsteřina by byla Shades of Grey ;) |
|
|
|
| Telemachus Rhade: Byla. Taky se jim na svou dobu povedlo s omezenými prostředky navodit dojem něčeho opravdu epického.
Nevím, Conspiracy a In the Hands of the Prophets samozřejmě super, ale označovat je za nejlepší season finale mi přijde takový hipsterský :) |
|
|
|
| Telemachus Rhade:
TNG Conspiracy
Je taky škoda, že na to nic nenavazuje :-) |
|
|
|
| Ta epka vydefinovala, co to znamená moderní televizní cliffhanger, jasně, ale že by byla nějak extra super? |
|
|
|
| S.S.Enterprise:
Best of Both Worlds p1
Ano. |
|
|
|
| všechno dobré epizody, na mě ale asi nejvíc zapůsobil Best of Both Worlds p1 (byť tedy jistě hrálo roli i to, že to byla vlastně první epizoda na pokračování) |
|
|
|
| Call to Arms souhlasím a ze všech season finale DS9 a asi i celého Treku ji mám nejraději
Měl-li bych si vybrat nejlepší Season Finale DS9, bude to V rukou Proroků, těsně následováno jejich Slzami. Jem'Hadaři a Protivník jsou pro mě zhruba na stejné úrovni, nicméně všechny výše zmíněné epky hodnotím pěti z pěti. Volání do zbraně je za 4 a jediné Broken Link mám v průměru - to mě prostě nikdy výrazně nezaujalo.
Za nej všeho Treku bych asi označil TNG Conspiracy, jenže z něj pak udělali 1x25, tudíž smůla :) DS9 1x20, VGR 3x26, DS9 6x26 a Enterprise 2x26 jsou ale tak nějak TOP.
Mirak:
Význam Leety pro následující story-arc je nulový :)
Ale význam Roma je poměrně zásadní a jsem rád, že tuhle romantickou linku nenechali usnout na pozadí. |
|
|
|
| Význam Leety pro následující story-arc je nulový :)
Pro mě je většina takových těch rádoby drsňáckých momentů s Kirou hroznej cringe a nemůžu si pomoct :) |
|
|
|
| A ještě musím zmínit vynikající hudbu :-) |
|
|
|
| Jinak ohledně Call to Arms souhlasím a ze všech season finale DS9 a asi i celého Treku ji mám nejraději. A ono to možná bude i objektivně nejlepší, i když to samozřejmě není tak velký skok pro celý Trek, jakým byla The Best of Both Worlds. Také bych tomu vytkl čas věnovaný Romovi a Leetě, ale vzhledem k významu obou postav pro následující story-arc se tomu asi nešlo úplně vyhnout. Siskův proslov je epesní, hrozně mě bavil i příchod Kiry do OPS a její "protest" proti nevyklizení stanice a její replika "he can have it" atd. Těch geniálních momentů je tam zkrátka hrozně moc. |
|
|
|
| kapitan Pike: Mohli to nepozornému divákovi Mirakovi připomenout :) |
|
|
|
| Mirak:
Maskované samoreplikační miny jsou zajímavý nápad, ale trochu mě překvapilo, že nikdo ani nezmínil možnost zničení červí díry, což by efektivně zastavilo příval posil Dominionu.
Co si pamatuji, tak po sabotáži toho paprsku v In Purgatory's Shadow bylo konstatováno, že to už zničit nejde :-) |
|
|
|
| 5x25 In the Cards
- Líbilo se mi spojení přípravy na finále sezóny s celkově odlehčenější atmosférou, ale provedení je poněkud rozporuplné. DS9 si živnou půdu pro finále většinou chystá v průběhu celé sezóny, ale předposlední epizoda s finále většinou nijak nesouvisí. Netradiční je to ještě v tom, že ta odlehčenější zápletka je zároveň ta hlavní, zatímco licitování o osudu Bajoru, je zde na vedlejší koleji. Je to přesný opak toho, na co jsme u DS9 běžně zvyklí (a upřímně, měli zůstat u toho, co funguje).
- Proti oživení klasických dobrodružství s Jakem a Nogem v zásadě vůbec nic nemám. Vlastně ani nevím, jak se k nim fanoušci obecně staví, ale podle mě v rámci možností většinou docela fungovaly. I nápad s tím, že se Jake snaží udělat otci radost a získat pro něj vzácnou baseballovou kartičku se mi líbí (byť ten setup s depresivní večeří je lehce přehnaný). Problém je podle mě v tom, že děj se až přehnaně moc podobá jejich barterování v epizodě Progress. Nenudil jsem se u toho, ale tento způsob vykrádní sebe sama se mi prostě nelíbí. Šílený doktor Giger a jeho výzkum týkající se unudění k smrti asi splnil svůj účel, ale přijde mi, že mohli obsadit někoho s excentričtějším vzhledem než "Dursta" z VOY. Ultimátně si ale myslím, že to jednoduché poselství o malých radostech nevyznělo do prázdna a závěrečná montáž s hlavními postavami (mínus Dax) byla povedená.
- To, že se zde objeví Kai Winn i Weyoun určitě potěší. Interakce mezi Winn a Siskem jsou velmi dobré, stejně tak když se Winn povede setřít Weyouna. Jen nechápu, proč Winn vyjednává o politickém směřování Bajoru. Nezabránilo se přesně tomuhle kumulování duchovních a politických funkcí v epizodě Shakaar? Vím, že je zde zmíněna potenciální konzultace s prvním ministrem, ale stejně mi to úplně nedává smysl. Jinak se mi ale moc líbila návaznost na události z Rapture, protože vyústění té epizody rozhodně potřebovalo oporu v budoucím směřování děje.
2,5/5
5x26 Call to Arms
- Opravdu výborné všeobjímající finále, které jsem si z těch prvních pěti sezón paradoxně pamatoval asi nejméně. Epizodě se nečekaně povedlo skloubit game-changing posun v ústředním ději a zároveň se také dostatečně věnovat všem hlavním a vedlejším postavám. Jinými slovy si to vzalo to nejlepší z The Jem'Hadar a Broken Link. Některé segmenty jsou sice trochu slabší, ale to je dáno spíše vývojem z předchozím epizod. Celkově jsem si asi nemohl přát lepší závěr prvních pěti let seriálu a opravdu to v divákovi vzbuzuje pocit, že to je konec jedné éry.
- Po třech letech od prvního střetu s Dominionem tedy začíná opravdová válka. Myslím, že tvůrci odvedli opravdu skvělou práci s tím, jak dlouho to dokázali přirozeně oddalovat a přesto vyprávět extrémně poutavé příběhy. Po Inferno's Light už ale bylo jasné, že válka je nevyhnutelná. Weyoun se skrze diplomacii ještě snaží zastavit zaminování ústí červí díry, ale Sisko (narozdíl ode mě) prohlédne, že Weyoun nejedná v dobré víře a pouze se pokouší usnadnit útočné flotile Dominionu převzetí DS9. Bajor s Dominionem nakonec podepíše pakt o neútočení, což je opět moc pěkná validace významu epizody Rapture. Odchod bajoranské milice a technického personálu byl další pěkný dějový detail. Překvapivější už je pak skutečnost, že pakt o neútočení podepsali také Romulané, což jistě vytváří zajímavý setup do budoucna, ale nějakým mým meta pohledem to Romulany pro tuhle chvíli opět vyšachovalo z děje. Potěšila i zmínka o Tholianech. Totálně random zmínka o Miradornech, kteří se objevili jen jednou waaay back v epizodě Vortex spíše pobavila.
- Maskované samoreplikační miny jsou zajímavý nápad, ale trochu mě překvapilo, že nikdo ani nezmínil možnost zničení červí díry, což by efektivně zastavilo příval posil Dominionu. Finální bitva je tradičně skvělá, ale myslím, že po The Way of the Warrior už je složitější diváka v tomhle ohledu vyloženě ohromit. DS9 je v tomhle holt obětí vlastního úspěchu. Siskův dojemný projev před evakuací DS9 je jeden z nejlepších momentů epizody. Jeho bilancování je svědectvím toho, jak moc se toho za těch 5 let událo. Perfektní samozřejmě bylo i odhalení toho, že obrana DS9 byla zastíracím manévrem, který umožnil flotile federačních a klingonských lodí udeřit na loděnice Dominionu. Je to geniální zvrat, který nestál ani dolar a navíc realisticky ukázal, že důležité události se logicky dějí i mimo dohled DS9 a Defiantu. Další skvělá scéna je Dukatův nález baseballového míčku symbolizující příslib Siskova návratu. U Quarka je to pochopitelné, ale setrvání Oda a Kiry na stanici mi přišlo spíše účelové, než že by to dávalo smysl. Nicméně chápu, že zní dobře, když Dukat konstatuje, že jsou zase všichni pohromadě. Finální záběr, ve kterém se Defiant a Rotarran připojí k obrovské flotile je vskutku epický. Poprvé také na konci sezóny vidíme něco, co se tváří jako tradiční cliffhanger.
- Call to Arms si také dává záležet na tom, aby se v něm objevily všechny významnější postavy. Opět jsem měl pocit, že je zbytečně moc času věnováno Romovi a Leetě, ale jistě je to částečně dáno tím, že mě jejich storyline nebaví. Snad se svatbou jejich příběh z větší části vyčerpal. Svatbu si narychlo slíbí také Worf s Jadziou. A abychom to měli kompletní, Garak a Ziyal are going steady as well. Dočasné rezoluce se dočkal také post Children of Time awkward vztah Oda a Kiry. Mile mě překvapilo, co zde udělali s Jakem. Jeho setrvání na okupované DS9 je možná kromě Nor the Battle to the Strong (The Visitor úplně počítat nemůžeme), jeho nejsilnějším momentem v seriálu. Pobavila mě Garakova vzpomínka na to, jak při obraně DS9 před klingonským útokem, zvažoval zabití Dukata. A rozhodně mě potěšilo, že ho okolnosti přinutily přidat se k posádce Defiantu. Dukat měl jen málo prostoru, ale každá jeho scéna byla pure gold. Skvělá byla třeba nenápadná scéna, ve které Weyoun Dukata pokárá za to, že už si brousí zuby na Bajor. Z vedlejších postav měly měnší momenty také Martok, Nog nebo Damar.
5/5 |
|
|
|
| 5x23 Blaze of Glory
- Po tom svém rantu v rámci hodnocení For the Uniform, jsem měl z této epizody přirozeně obavy, ale ve naštěstí se jedná o důstojnou tečku za celou makistickou linkou. Dukat v Inferno's Light během svého projevu k občanům Cardassianské Unie slíbil, že s Makisty udělá rychlý proces. Až v této epizodě se dozvídáme, že svůj slib splnil. Tak nějak přemýšlím, jestli by nebylo mnohem zajímavější, kdybychom třeba viděli střet mezi Dukatem a Eddingtonem (a Siska v roli jakéhosi mediátora), ale vzhledem k uvěznění Eddingtona o epizodu dříve, už k tomu bohužel nedošlo. Každopádně byl odpor Makistů zlomen offscreen (zvláštní trend posledních epizod) a zde se řeší už jen dozvuky. Makisty považuju za jeden z nejoriginálnějších nápadů v moderním Treku a epizody s nimi mě vždycky bavily (když už bilancuji, tak mi to nedá a musím ještě naposledy zmínit to tehdejší geniální propojení TNG/DS9/VOY), ale se stupňující se hrozbou Dominionu, dává ukončení story-arcu s Makisty smysl.
- Zápletka s raketami vybavenými klingonským maskováním (které jsou tedy v závěru odhaleny jako pouhá fikce z Eddingtonovy hlavy) je solidní. Příběh byl samozřejmě modelován primárně tak, aby bylo v epizodě přítomno co nejvíce Sisko x Eddington interakcí, což je pochopitelné. Jsem rád, že alespoň z úst Eddingtona zazněly některé poznatky, které jsem zmínil už v rámci hodnocení For the Uniform. Zejména fakt, že Makisté pro Federaci prostě nejsou reálná hrozba. Také oceňuji skutečnost, že byl odhalen smutný konec Cala Hudsona (který by byl jinak cool regular ve VOY). Co mě pro změnu trochu namíchlo, bylo zatajení dalšího osudu přeživších Makistů. Vždyť je přece pro Siskův rozvoj hrozně důležité, jestli je pustil na svobodu a nebo je poslal do vězení. Tohle bych čekal tak možná od VOY. Jsem ale rád, že po Eddingtonově smrti, Sisko v závěru konečně vůči Eddingtonovi a potažmo celému hnutí Makistů, projeví alespoň částečnou smířlivost. Závěrečné filozofování Dax a Siska bylo tentokrát výrazně snesitelnější, i když se to ani tak neobešlo bez patetických klišé.
- Vedlejší zápletka s Nogem, který se snaží získat respekt Klingonů umístěných na stanici, byla celkem ok. Svým způsobem mi to i malinko připomnělo prvosezónní dobrodružství Jakea a Noga, která byla také většinou překvapivě dost koukatelná. Když už nic, tak aspoň dostal trochu prostoru Martok, což nikdy neuškodí.
4/5
5x24 Empok Nor
- Na Empok Nor jsem se těšil, ale bohužel to nezestárlo úplně dobře. Řekl bych, že ten úplně základní koncept s průzkumem opuštěného dvojčete DS9 v kombinaci s hororovou atmosférou je pořád úplně super. Vlastně mě i trochu překvapuje, že výlet na jednu ze sesterských stanic Terok Noru přichází až v páté sezóně (nepočítaje návštěvy ze zrcadlového vesmíru, obviously), protože je to populární téma, na kterém se dá navíc i slušně ušetřit. Myslím, že první polovina je pořád hodně solidní, ale Garakova následná transformace způsobená psychtropní drogou mě dost otrávila, tudíž druhá polovina epizody už mě vyloženě nebavila.
- Setup je super. O'Brien vede expediční tým, který má na opuštěném Empok Noru získat technologii na opravu DS9, která nelze replikovat (well, ok). Kromě O'Briena, Garaka a Noga se výpravy účastní ještě čtyři yellowshirti. Probuzení příslušníků cardassianského komanda bylo správně creepy a tu počáteční atmosféru se myslím vážně povedlo navodit skvěle. V tandemu s vysokou koncentrací yellowshirtů se dá samozřejmě předpokládat, co bude následovat. And that's ok! Cardassianští vrahouni nadopovaní experimentální drogou mi také dávali smysl, ale nakažení Garaka už mi přišlo prostě debilní, protože scénáristé to prachsprostě zneužili k tomu, aby Garakovi vyrobili alibi k jakémukoliv chování. Mně tahle scénáristická berlička přijde voyagerovsky zbabělá (srovnej s The Chute), protože to totálně degraduje prakticky cokoliv, co se v epizodě stane. Opravdu Garak nebyl ani trochu zodpovědný za své chování a vraždu Amara? To prostě nevíme, protože na tu nejednoznačnost scénář trapně spoléhá. Super specifická magická psychotropní droga, která v jedinci posiluje xenofobní sklony, taky nepůsobí příliš uvěřitelně.
- Trochu podobně jako u For the Uniform a Children of Time (a svým způsobem i Doctor Bashir, I Presume), mám nepříjemný pocit, že se Behr a spol. prostě snaží diváka šokovat skandálním chováním etablovaných postav. Víc by mi sedělo, kdyby těch Cardassianů třeba bylo víc a Garak v sobě assasina probudil z nutnosti a ne kvůli drogám. Zbytek výpravy by byl zděšen z Garakovy krvežíznivosti (ne z toho, že zabil Amara). To je něco s čím by jinak reformovaný Garak musel žít a svědci jeho činů také. Tvůrci ale za každou cenu chtěli ukázat souboj O'Brien vs. Garak. Myslím, že události ze Settliku III už byly v rámci TNG i DS9 vytěženy opakovaně a není nutné tuhle prázdnou slámu mlátit donekonečna. Také bych řekl, že šlo více zapracovat na vedlejších postavách. Kromě Boliana Boq'ty tam nikdo výraznější dojem nezanechal. Možná také mohli nechat alespoň jednoho z nich přežít, tohle bylo až příliš předvídatelné.
3/5 |
|
|
|
| Mirak: Ano, to je nejelegantnější způsob, jak si vysvětlit diskontinuitu mezi jednotlivými epizodami - každá epizoda se odehrává v vesmíru :D |
|
|
|
|
HLAVNÍ STRÁNKA
UŽIVATELÉ
[ DISKUZNÍ FÓRA ] VYHLEDÁVÁNÍ
STATISTIKY
AKCE
NASTAVENÍ
FAQ
ARCHÍV
![Sponzoruje KRAXNET spol. s r.o](pic/kraxnet.gif)
|